Tekstityksen versionumero: 1.1 Päiväys: 27.01.2010
Suomennos: mixxu, juzkaaz, Snagglepuss, Troopie, Mysis, kilpikonna, Warheart ja DickJohnson
Oikoluku: sledge
PÖSÖ JA PÄRSKÄ JA PAPU - LIHAVA, LYHYT JA LAIHA.
KAUHEAT KONNAT, SAMAA NÄKÖÄ VAILLA, -
SILTI ILKEITÄ YHTÄ LAILLA.
KEKSELIÄS KETTU
- Mitä lääkäri sanoi? - Ei mitään.
Se on kuulemma vain päivän flunssa. Hän antoi pillereitä.
Sanoinhan. Luultavasti söit rustoja.
- Oikotietä vai maisemareittiä? - Mennään oikotietä.
- Maisemareitti on paljon kauniimpi. - Hyvä on. Mennään maisemareittiä.
Hienoa. Se on itse asiassa hieman nopeampikin.
Kiitos.
BERKIN MAATILA
- Mikä on kyyhky? - Tiedät kyllä. Se on vähän niin kuin pulu.
Menemmekö hevosten aidan alta vai kiipeämmekö laidunpolun kaiteen yli?
Hevosten aitaus voisi olla turvallisempi.
Mutta laidunpolulta pääsemme suoraan kyyhkyvajan viereen.
- Hyvä on. - Mikä on vialla? Vaikutat aralta.
Olen varastanut lintuja ammatikseni jo ennen kuin osasin ravata.
Näytät muuten uskomattoman kauniilta tänä iltana. Suorastaan loistat.
Ehkä se johtuu valaistuksesta.
Tule.
- Tuo näyttää ketunansalta. - Mikä? Tule pois sieltä.
Toimiikohan se jousella? Jos tulee tuolta ja seisoo tällä ovella kyyhkyvajan vieressä, -
tämä vempain kai laukaisee... Siirry pois tieltä, kulta. Ansa putoaa siihen.
Älä! Mennään!
Ei, se putoaa suoraan alas...
- Se ei taida toimia jousella. - Olen raskaana.
Saamme pennun.
- Kulta, tuo oli hieno uutinen. - Jos olemme vielä hengissä...
Jos olemme vielä hengissä huomenaamuna, haluan sinun vaihtavan alaa.
Hyvä on.
KAKSI VUOTTA MYÖHEMMIN (12 KETUN VUOTTA)
KETTU 1. KARHUNVATUKKAPENSAS
KETTU PUHUU KAUPUNGISTA
Lukeeko kukaan kolumniani? Puhuvatko ystäväsi siitä koskaan?
Tietysti. Jänön entinen tyttöystävä sanoi juuri viime viikolla, -
että hänen pitäisi lukea kolumniasi, mutta he eivät tilaa lehteä.
- Ash, pane hösseliksi! - Miksi tilaisivat? Se on roskalehti.
- Olen kipeä. Minulla on kuumetta. - Etkä ole.
- En halua lähteä. - Kiirehdi. Myöhästyt kohta.
Hoidit tuon hienosti.
ASUNTOPALSTA
Serkkusi Kristofferson tulee kuudentena päivänä.
Haluan, että olet oikein kiltti hänelle, koska hänellä on rankkaa tällä hetkellä.
- Missä hän nukkuu? - Sinun huoneessasi.
- Pankaa hänet isän työhuoneeseen. - Isän työhuone on isän käytössä.
En halua enää asua kolossa. Tunnen itseni köyhäksi.
Mehän olemme köyhiä, mutta olemme onnellisia.
Oli miten oli, maanpäällä on paremmat näköalat.
Olen seitsemän ihmisen vuotta vanha. Isäni kuoli puoli vuotta vanhempana.
En halua enää asua kolossa ja aion tehdä jotakin asialle.
Minä lähden. Hyvää päivää, kullat!
Ketut asuvat koloissa hyvästä syystä.
Tiedän.
Mitä sinulla on päälläsi? Miksi sinulla on viitta ja housujen lahkeet sukissa?
Hän kai vain on erilainen.
Herra Kettu. Tämä on se puu.
Tule käymään. Tämä on... Soitan sinulle takaisin.
Puu on luonnollisesti kasvanut tässä. Alkuperäinen maalattia, hyväkuntoinen kaarna.
leipäkivitakka, kuten näet.
Kylie! Mitä olen sanonut? Esittelen kiinteistöä. Sinun ei pitäisi olla täällä.
- Paljonko kello on? Pahoittelen. - Tässä on Kylie. Hän on talonmies.
Hän on vähän... Mitä teillä on ämpärissä, herra Kylie?
Kylie? Kylie!
- Mutuja vain. Haluatteko? - Ilman muuta. Kiitos.
Eihän tämä mikään ikivihreä ole. Eikö tällä puolella jokea ole mäntyjä saatavilla?
Mäntyjä ei oikein ole tarjolla hintaluokassanne.
Mikä tuo on?
PÖSÖ
PÄRSKÄ
PAPU
Mitä teette työksenne, herra Kettu?
Ennen varastelin lintuja, mutta nyt olen lehtimies.
Aivan. Olen nähnyt nimenne lehdessä.
- Hyvää iltapäivää, herrat. - Oletteko lähdössä?
Kylie, kiitos mutusta. Se oli maukas.
MÄYRÄ, MAJAVA JA MAJAVA (LAKIASIAINTOIMISTO)
Älä osta sitä puuta, Kettu. Lainaisit 9,5 prosentilla ilman kiinteää ohjauskorkoa.
Muuttaisit seudulle, joka on vaarallisin lajillesi.
Liioittelet, Mäyrä.
Paremminkin vähättelen. Kyseessä on Pösö, Pärskä ja Papu.
He ovat laakson ilkeimmät, inhottavimmat ja rumimmat tilalliset kautta aikain.
Todellako? Kerro heistä.
Hyvä on. Valtteri Pösö on kanankasvattaja.
Mahdollisesti maailman menestyksekkäin. Hän painaa yhtä paljon kuin nuori sarvikuono.
Hän syö joka päivä kolme kanaa aamiaiseksi, lounaaksi, päivälliseksi ja jälkiruoaksi.
Yhteensä kaksitoista päivässä.
Niko Pärskä kasvattaa ankkoja ja hanhia. Hän on suunnilleen isomahaisen kääpiön kokoinen, -
ja hänen leukansa jäisi veden alle uima-altaan matalassa päässä.
Hän syö kotitekoisia donitseja, joihin on ruiskutettu hanhenmaksaa.
Risto Papu kasvattaa kalkkunoita ja omenoita. Hän on kehittänyt kummastakin oman lajin.
Hän elää alkoholipitoisella siiderillään, jota hän valmistaa omenoistaan.
Hän on laiha kuin lyijykynä, terävä kuin partaveitsi ja ehkä pelottavin elävä mies.
Paikallisilla ihmislapsilla on pelottava laulu heistä.
Kuuntele tätä.
Pösö ja Pärskä ja Papu lihava, lyhyt ja laiha.
Kauheat konnat, samaa näköä vailla, silti ilkeitä yhtä lailla.
Lyhyesti sanottuna sinun ei kannata tehdä sitä.
Ymmärrän, mitä tarkoitat, ja arvostan huomautustasi, -
mutta en aio huomioida neuvojasi.
Kettu sinun kanssasi.
Kettu kanssani?
- Kettuiletko minulle? - Entä sinä minulle?
- Älä sinä kettuile minulle! - Älä kettuile minulle, kettu!
- Osta se puu. - Hyvä on.
Vie ne vasemmalle, sitten oikealle. Auttakaa häntä.
Nostakaa jaloilla, älkää selällä. Älkää leikkikö Teräsmiestä.
Täällä on keltainen ja vihreä puoli. Pidetään ne erillään.
Juuri siihen. Tätä on jatkettava kaksi prosenttia.
Hyvä. Juuri noin. Vielä vähän. Hyvä.
Asetellaan tuo pohjarakenne uudelleen. Tuodaan sivuyksikkö. Varovasti!
Varokaa tätä oksaa. Älkää irrottako kaarnaa.
- Hei. - Hei.
YKSIN MATKUSTAVA ALAIKÄINEN
KRISTOFFERSON-SERKKU SAAPUU
Hän on hiukan nuorempi, mutta isompi.
Se taitaa johtua geeneistä. Ashillä on pienempi ruumiinrakenne.
Menoksi. Katso tätä, isä!
Hyvä hyppy, Ash! Muista pitää häntäsi suojassa.
- Maalaat yhä ukkosmyrskyä. - Tunnetko vieläkin itsesi köyhäksi?
Vähemmän.
Katsokaapa tuota! Hän on luonnonlahjakkuus. Olen sanaton, Kristofferson.
Lisäksi hän osaa karatea.
ROSVONAAMIOT 40 PROSENTTIN ALENNUKSELLA
- Pidättekö minua urheilullisena? - Mitä tarkoitat?
Pidän itseäni urheilullisena ja joskus tuntuu, ettette ajattele niin.
Mistä tuossa on kyse? Rukoileeko hän?
Tuo taitaa olla joogaa.
Kauanko Kristofferson on luonamme?
- Kunnes setäsi paranee. - Arviolta kuinka kauan?
Eihän keuhkotulehdus molemmissa keuhkoissa ole iso juttu.
Puhu hiljempaa, Ash.
Kuka olen, Kylie?
- Kuka? Mitä? - Miksi kettu?
Miksei hevonen, kuoriainen tai valkopäämerikotka?
Sanon tämän eksistentiaalisesti.
Kuka olen ja kuinka kettu voi olla onnellinen ilman, -
suo anteeksi ilmaisu, kanaa hampaissaan?
En tiedä, mistä puhut, mutta kuulostaa laittomalta.
Pane tämä rosvonaamio päähäsi.
Taidat olla M-kokoa. Riisu se hetkeksi. Älä käytä sitä talon lähellä.
Nyt se alkaa.
Voisinko hieman siirtää sänkyäni junaradan alta?
On hankala nukkua kierossa.
Täällä kuulee paljon kannanottoja.
- Älä anna minun esittää sellaista. - Selkäytimeni vain...
Nuku, missä haluat. Nuku minun sängyssäni. Ryömin kirjahyllyn alle.
- Mitä väliä, vaikka saisin säleitä korviini? - Antaa olla.
Aiotko valittaa? Minua ottaa päähän tämä vieraskoreus!
Hyvää yötä.
HERRA KETULLA ON SUUNNITELMA
Tein tätä ennen ammatikseni ja menestyin siinä.
Lopetin henkilökohtaisista syistä, mutta päätin tehdä salaisesti viimeisen ison keikan.
- Otan sinut sihteerikseni ja avustajakseni. - Selvä!
- Tämä on iso asia, joten älä sano vain noin. - Selvä. Kiitos.
Nauhoitan tämän, joten älä äännehdi paljon.
Lopeta keinuminen.
Mestarisuunnitelma, vaihe yksi. A-puoli.
Aloitamme Pösön ensimmäisestä kanalasta.
Ainoat turvatoimet ovat muutama beagle ja matala kivimuuri.
Sananen beagleista. Älä katso sitä suoraan silmiin.
Miksi? Eivät ne kovin kovia ole.
Niinkö? Yhdellä niistä on krooninen vesikauhu ja lääkitys siihen.
Jos se puraisee, sinua piikitetään puoli vuotta.
Toiseksi... En perustele tätä. Ole tarkkana äläkä keskeytä.
Nauhoitan tämän. Poimin mustikoita ja terästin ne -
10 milligrammalla tehokasta unilääkettä. Se riittäisi gorillankin nukuttamiseen.
- Kuinka saamme ne syömään mustikat? - Beaglet rakastavat niitä.
Muista, etteivät kanat ole älykkäitä, mutta ne ovat vainoharhaisia, -
joten tapa kana yhdellä puraisulla. Yksi puraisu. Ymmärrätkö?
Kuunteletko sinä? Katson silmiisi enkä tiedä, ymmärrätkö mitään.
PERUSKOULUN KEMIA
Magnesium.
- Magnesium! - Anteeksi.
- Pipetti. Pipetti! - Anteeksi.
Kaliumtri... Mitä katsot?
Voi ei.
- Miksi serkkusi on tuollainen friikki? - Anteeksi kuinka?
- Mitä tarkoitat? - Etten ymmärtänyt. Friikkikö?
Friikki. Hän on liian lyhyt ja pukeutuu kuin tyttö. Hän on -
- erilainen. - Oletko kiusaaja? Alat kuulostaa siltä.
Katso tätä.
Pilasit koko kokeen. Parasta sammuttaa magnesium.
Varo.
- Pidän korvistasi. - Minunko?
- Kiitos. Pidän täplistäsi. - Todellako?
Peittelin niitä ennen, mutta...
- Sinun pitäisi olla minun laboratorioparini. - Niin olenkin.
Etkä ole. Sinuun ei voi luottaa.
MESTARISUUNNITELMAN ENSIMMÄINEN OSA (PÖSÖN ENSIMMÄINEN KANALA)
Muutama beagle kuten puhuimme. Olemme valmistautuneet niitä varten.
Eikö ennen vanhaan tehty niin, että jos joku näki suden...
Suden? Minkä suden?
Eikö mitään? Antaa olla.
Tässä on matala kivimuuri. Se ei ole ongelma.
Mitä kettua? Mistä tämä jättiaita tuli? Se oli mestarisuunnitelma.
- Mitä tuo salama tarkoittaa? HENGENVAARA
Tämä aita saattaa olla sähköinen.
Toivottavasti se ei tarkoita ukkosta. Pelkään sitä.
Katso tätä.
Beaglet rakastavat mustikoita, minähän sanoin. Mestarisuunnitelma toimii.
Tämä on vaikea osa. Toisen on hypättävä piikkilangan yli, -
liukua piikkien ali ja avattava salpa. Kumpi se on?
- En minä. - Kristofferson osaisi tehdä tämän.
- Hän on kuin ammattilainen. Olympiatason... - Mennään tuolta. Ei esteitä.
Tämä on parempi.
- Puhuin yhdestä puraisusta. - Yritän! Opossumeilla on erilaiset hampaat!
Anna se.
- Tämä on karmeaa. Tästä tuli veriseksi. - Seuraa minua.
Mikä on mestaripakosuunnitelma?
Seuraa minua taas.
Äkkiä!
Anna se.
Käydään kaupassa matkalla. Teemme hintalaput ja panemme kanat käärepaperiin, -
jotta näyttäisi siltä, että haimme ne lihakauppiaalta.
- Mistä sait tämän kanan? - Hain kaupasta matkalla kotiin.
Sen nilkassa roikkuu Pösön maatilan merkkilappu.
Sen on täytynyt karata, ennen kuin ostin sen.
Pärskälle tänä iltana. Hänellä on kylmäsavustamo, jossa satoja hanhia...
Etkö puhunut vain yhdestä viimeisestä isosta keikasta?
Niin, mutta emme ole tehneet sitä vielä. Se on kolmiosainen.
PÄRSKÄN KYLMÄSAVUSTAMO (MESTARISUUNNITELMAN TOINEN OSA)
- Nyt vauhtia! - Kotipaikkakunnallani ei pelata mäjäysmailaa. Miten säännöt menevät?
- Eikö sitä pelata joen toisella puolella? - Juoksemme nurmikolla ja leikimme terhoilla.
Se on yksinkertaista: Pelissä on kolme kopparia ja polttajaa, viisi risujuoksijaa ja lyöjä.
Keskipolttaja heittää sytytetyn männynkävyn. Lyöjä yrittää kaataa setrikepin kiven takaa.
Polttajat juoksevat edestakaisin, kunnes käpy sammuu ja tuomari huutaa: "kotiutus".
- Sitten lasketaan pisteet ja jaetaan yhdeksällä. - Selvä peli.
Mene Ashin tilalle. Vaihto!
Ash, pois kentältä! Tarvitset hengähdystauon.
Pois kentältäkö? Jaksan vielä, valmentaja. Pelaan loppuun tämän kahdeksannen.
Tule nyt pois.
- Kehitynkö minä, valmentaja? - Totta ketussa, ei pelisi ainakaan huonontua voi.
Niinkö? Voisikohan minusta harjoittelemalla tulla yhtä hyvä kuin isäni?
Sinun isäsi? Isäsi oli ehkä koulun kaikkien aikojen paras mäjäysmailan pelaaja.
Et halua joutua vertaamaan itseäsi häneen.
Minusta minulla on samaa raakaa luonnostaan tulevaa taitoa.
Pelisi kehittyy. Sanotaan nyt niin.
- Kotiutus! - Jakakaa se yhdeksällä.
Löikö poika muka ensimmäistä kertaa mäjäysmailalla?
- Hän todella taitaa olla isäsi sisarenpoika. - Ei verisukulainen.
- Eikö? - Hän on äidin puolelta sukua.
Mitä tuo tarkoittaa?
- Se tarkoittaa: "Puhtia!" - Puhtiako? Se on K.
Älä viitsi! Piristy! Hyvä poika.
Meillä menee hyvin.
- Mikä tuo on? - Mikä niin? Tämäkö?
Tuollainen vanha palkinto vain, jonka voitin urheilussa.
Minun pitää juontaa kirjan julkistamistilaisuus pesässä mäen alla tupakkapellolla, -
joten menen Kylien kanssa vilkaisemaan sitä.
- Älä turhaan odota. - Mikä se kirja on?
Omaelämäkerta. Pyydän kirjailijaa omistuskirjoittamaan sinulle yhden.
Päivällinen oli täydellisyyttä hipova.
PAVUN SALAINEN SIIDERIKELLARI (MESTARISUUNNITELMAN KOLMAS OSA)
Takaoven alla on rikkinäisiä suojakaltereita, josta pääsee Pavun siiderikellariin.
- Murtaudummeko Pavun taloon? - Kellariin.
- Hän pitää siellä siideriä. - Hän asuu yläpuolella.
- Palaa puulle tekemään läksyjäsi. - Haluan auttaa siiderin varastamisessa.
Menemme kirjan julkistamistilaisuuteen. Älä puhu siideristä, sillä sitä ei mainittu.
Häivy nyt! Ei mitään muttia! Joudun ongelmiin takiasi.
Olet myös liian pieni etkä ole suunnitelmassa.
Yksi, kaksi, kolme.
Miten ketussa hän pääsi seuraamaan meitä? Voitko uskoa? Mistä hän kuuli tästä?
Aikookohan hän kannella meistä?
Voitko antaa minulle jotain merkkiä tasaisin välein, jotta tiedän, että ymmärrät minua?
- Oliko se tuossa? - Tuossa on toinen.
- Pääsit. Näkikö kukaan? - En usko.
Pane tämä rosvonaamio päälle.
Olen hyvilläni kutsusta, mutten ole varma, kannattaako tätä tehdä.
- Miksei kannattaisi? - En pidä valehtelusta.
- Jos olet hiljaa, ei ole ongelmaa. - Minustakaan hänen ei kannata tulla.
Emme äänestä asiasta!
- Kerran kun näin suden... - Taasko susijuttuja? Jättäisitkö väliin?
- Katsokaa tätä omenamehun määrää. - Emme tulleet tänne omenamehun takia.
Tämä on vahvinta ja parasta alkoholillista siideriä, jota rahalla saa tai voi varastaa.
Se polttaa kurkussasi, kiehuu vatsassasi ja maistuu lähes puhtaalta sulalta kullalta.
Olette tunkeutuneet luvatta yksityisalueelle.
Näillä main emme katso hyvällä siiderinmetsästäjiä.
- Oletpa sinä vanhentunut, Rotta. - Sinäkin olet alkanut harmaantua, kaveri.
Papu-vartiointi? Miksi sinulla on tuo rintamerkki?
Se on työni.
- Mitä vanhalle naiselle kuuluu? - Tarkoitatko vaimoani?
Hän oli kaupungin lumppu parhaimpina päivinään.
Villi, vapaa ja kaunis kuin minkkistoola.
- Onko se totta? - Ei tietenkään.
Hän eli elämäänsä niin kuin me kaikki. Se oli erilaista aikaa.
Ei olla kaksinaismoraalisia...
- Kaupungin lumppu? - Ole hiljaa.
Se oli lähellä, Rotta. Olehan varovainen.
Olen varovainen kuin...
- Montako pulloa pitäisi tuoda, Risto? - En tiedä. Varmaankin kaksi.
Joit eilen kolme.
Tuo sitten kolme.
Ei. Kaksi riittää.
Voihan kettu. Onko hän sokea?
Hänellä saattaa olla hajataitteisuus tai jonkinlainen harmaakaihi.
Ainakaan silmät eivät näe hyvin.
Mitä minä sanoin? Poika on luonnonlahjakkuus.
HÄTÄKOKOUS
Hyvä, että tulitte. Mukava nähdä. Näytätte molemmat loistavilta.
Miten olet voinut, Valtteri? Uskoakseni hyvässä kunnossa.
Onhan kaikki hyvin, Niko? Mahtavaa.
- Onko teillä kettuongelmia? - Pilailetko?
- Kamalaa. Se nauraa meille. - Nöyryyttävää. En edes halua puhua siitä.
Ehkä meidän pitäisi tappaa se.
- Se vaikuttaa aika selvältä. - Se on liian ovela.
Niin tietenkin. Se kyllä on melko viekas.
Se voi olla vaikeaa.
Olen jo selvittänyt, missä se asuu. Ensi yönä väijymme pusikoissa, -
odotamme, että se tulee ulos kolostaan ja ammumme sen palasiksi.
Miltä sellainen tuntuisi?
- No, se nähdään. - Mikä ettei.
Oliko teillä taas julkistamistilaisuus?
En nähnyt sinua pimeässä.
Itse asiassa jossain on tulipalo, minulle soitettiin juuri. Se voi kuulemma olla tuhopoltto.
- Minun pitää haastatella palopäällikköä. - Kylie, puhuuko hän totta?
- En tahdo sekaantua tähän. - Kiitos, Kylie.
Miksi hänellä on rosvonaamio päässään?
Hänen korviinsa tuli kylmä. Hän ei ole mukana tässä. Mene takaisin nukkumaan.
Jos tämä on sitä mitä luulen...
Parempi ettei ole.
AMPUMAVÄLIKOHTAUS
Kiitos hyvästä peitetarinasta. Seuraavalla kerralla...
- Kaikki kolme. - Tappakaa se!
Saimme hännän, mutta emme kettua.
Pete! Anteeksi, että herätin sinut. Voinko häiritä sinua pikaisella tilauksella.
Kolme lapiota, kaksi hakkua, 500 ammusta ja -
pullollinen omenasiideriä.
- Kasvaahan se takaisin? - Hännät eivät kasva takaisin.
- Eivätkö? - Vain liskoilla.
Hännät eivät kasva takaisin. Olen hännätön lopun ikääni.
Se ei ole läheskään niin paha kuin keuhkotulehdus.
Hänen isällään on toinen jalka haudassa ja kolme banaaninkuorella.
Se on paljon pahempi, kuin...
Anteeksi kaikille, mutta poistun meditoimaan puoleksi tunniksi.
Sinulla on 29 minuuttia aikaa pyytää anteeksi.
Minulla? Miksi minun pitää pyytää anteeksi?
Hänellä on rosvonaamio! Missä minun rosvonaamioni on? Miksei minua ammuttu?
Siksi, koska sinä ajattelet, että minusta ei ole mihinkään. Ehkä olet oikeassa! Kiitos!
- Sanoinhan, että älä ota häntä mukaan. - Miksi ketussa en kuunnellut lakimiestäni?
Hyvä jos saamme myytyä kotimme edes puolella siitä hinnasta, jonka olemme siihen upottaneet.
En voi nukkua selälläni kuuteen viikkoon ja vatsallaan on vaikea hengittää.
- Miksi ketussa en kuunnellut lakimiestäni? - Koska sinä et kuuntele ketään.
- Mitä se oli? - Mitä? Minä sanoin...
- Herätkää! Meidät kaivetaan ulos! - He tappavat lapset.
- Vain kuolleen ruumiini yli. - Sitä minä sanoinkin! Sinäkin kuolet!
- En ole samaa mieltä. - Mitä sinä puhut? - Miksi huudat?
Lopettakaa! Sinä sanot yhtä ja toinen toista ja sitten aloitatte alusta!
Keksin! Ei ole hetkeäkään hukattavana. Miksen ajatellut sitä aikaisemmin?
Olemme ennenkin olleet ansassa. Kaivakaa!
YKSI KETUN TUNTI MYÖHEMMIN
On aika pitää kannustuspuhe ja selittää joitain asioita.
- Kauan aikaa sitten... - Voisinko puhua sinulle kahden kesken?
- Olemme kolossa... - Tämän mineraaliesiintymän toisella puolen.
Seuraa minua.
Menetän malttini.
- Milloin? - Nyt.
Niin milloin?
Kaksitoista ketun vuotta sitten lupasit minulle ollessamme ansassa, -
ettet koskaan enää varasta kanoja, -
kalkkunoita, hanhia, ankkoja tai kyyhkyjä. Minä uskoin sinua.
Miksi valehtelit minulle?
- Koska olen villieläin. - Olet myös mieheni ja isä.
Yritän kertoa totuutta itsestäni.
En välitä siitä.
Tarina on liian ennalta arvattava.
Ennalta arvattavako? Mitä tapahtuu lopussa?
Lopussa me kaikki kuolemme, -
ellet sinä muutu.
Pete, kuuntele. Mene Malloysin vuokraamoon.
Tilaa sieltä yksi Mighty Max, yksi Junior Spitfire -
ja pitkän kantaman Tornado 375 Turbo.
Toimitus välittömästi.
KAUHEAT TRAKTORIT
Ash, oletko vihainen minulle.
Ymmärrän jos olet ja olen pahoillani. En olisi sotkenut serkkuasi tähän, -
jos olisin tiennyt, että loukkaannut. Tein sen vain, koska hän on luonnonlahj...
Katsokaa kuinka hän kaivaa!
- Joka tapauksessa, olen pahoillani. - Laitan multaa korviini.
Näin on parempi. En kuule, mutta voit jatkaa puhumista.
- Minulla muuten ei ole punkkeja. - Ei minullakaan. Kuka sanoikin punkeista...
Silti olet kertonut kaikille, että minulla on kirppuja ja punkkeja.
En koskaan ole sanonut niin. Sinä tai joku muu on kuullut väärin, mutta aion selvittää sen.
Voi olla, ettemme näe päivänvaloa enää. Minä todellakin pidän Agnesesta.
- Hienoa, hänhän on vapaa. Mitä siitä? - Miksi sitten olet niin kuumana...
- Voinko kysyä jotain? - Voit.
Mitä järkeä on istua lattialla jalat ristissä puhuen itsekseen tunnin ja 45 minuuttia.
- Se on outoa. - Aloimme meditoida isäni kanssa, kun olin...
Sepä hienoa. Minua huolettaa enemmän maineesi menettäminen kuin se, -
että onko sinulla kirppuja vai ei.
Ei ole, eikä täitäkään.
Joku tilallisista luultavasti pitää häntääni solmiona.
- Olet vainoharhainen. - Kiitos.
Korjatkaa, jos olen väärässä. Olette onnistuneesti tuhonneet maiseman, mutta ette väitettyä kettua.
- Katso isän solmiota. - Mitä aiotte tehdä seuraavaksi?
Voin kertoa, mitä emme tee: Emme päästä sitä karkuun.
Kaikki suojaan.
Yhdistys!
- Pösö, montako työntekijää sinulla on? - 35.
- 36. - Ja minulla on 37. Se tekee...
Sanoisin, että 108 yhteensä.
Pete! Lopeta työt ja kerää kokoon kaikki 108 työntekijäämme.
Näännytämme ne nälkään ja sitten tapamme ne. Aloitamme noin 15 minuutin kuluttua.
PIIRITYS ALKAA. - Arviolta 108 tarkka-ampujaa -
on piirittämässä tuhottua kettujen asumusta.
Moni paikallinen eläin on jäänyt loukkuun maan alle ilman ravintoa.
Jos minulla olisi kristallipallo, ennustaisin tilanteen ratkeavan karmealla tavalla.
Seuraamme tiiviisti tilanteen kehittymistä tapahtumapaikalla.
Tästä tulee todella kettumaista kaikille.
KOLME PÄIVÄÄ MYÖHEMMIN (KAKSI JA PUOLI KETUN VIIKKOA)
Kauanko kettu selviää ilman ravintoa ja vettä?
Voin vastata vain opossumina, mutta en kestä enää paria tuntia kauempaa, -
- ennen kuin kuivun ja kuolen nälkään. - Mikä tuo on?
- Isä? - Ole vaiti.
Säikäytit meidät ketun pahasti!
Monta hyvää eläintä luultavasti kuolee sinun takiasi!
Olemme kaivaneet kehää kolme päivää. Puolet metsästä on tuhottu. Kukaan ei pääse pois.
Vaimoni on käpertynyt piikivikaivoksen pohjalle -
ilman ruokaa ja vettä 27 nälkiintyneen eläinlapsen kanssa!
Haluan vain nähdä auringonpaisteen taas.
Sinähän olet yöeläin, Phil. Silmäsi tuskin aukeavat edes hyvänä päivänä.
Olen kyllästynyt pötypuheisiisi. Meillä on oikeuksia.
Emme pidä sinusta, ja vihaamme isääsi. Ota tuota mutaa ja syö sitä.
- En syö mutaa. - Totta ketussa syöt.
Älä tee noin.
- Miksi riisuit kenkäsi? - Jottei potkuni murtaisi kuonoasi.
- Pystyn pitämään itse puoliani. - Et pysty.
Tilalliset eivät lopeta, ennen kuin koko perheesi on -
naulattu ylösalaisin seipääseen silmiesi pullistuessa ulos päästänne.
Tämä menee vähän liian henkilökohtaiseksi.
Hetki vain.
- Sain idean. Se voi olla hyvä. - Kerro se.
- Se voi pelastaa henkemme. - Kerro se idea!
Hyvä on! Kokeillaan sitä!
Mene piikivikaivokselle ja kerro rouva Mäyrälle ja muille, että apua on tulossa.
- Onko apua tulossa? - Kettu sentään, niin toivon.
Ash, tiedän miltä tuntuu olla -
erilainen.
En ole erilainen. Vai olenko?
Me kaikki olemme. Isä erityisesti.
Eikö siinä kuitenkin ole jotain mahtavaakin?
Ei minusta. Olisin mieluummin urheilija.
Hyvät herrat, tällä kertaa meidän on kaivettava aivan erityiseen suuntaan.
Minun on tunnusteltava tilannetta.
Aloitetaan.
YKSI IHMISEN TUNTI MYÖHEMMIN
Tulkaa! Ette voi...
Vauhtia!
Osuin aivan keskelle! Ymmärrättekö kuinka mahtavaa tämä on?
Ketusta komeasta ja pienestä minä laulan
Hei, diddle-dee, daddle-doo, doddle-do doodle-dum
Oli se nokkela kaveri, oli arvokkuutta ja charmia
Lauletaan zippy-zee, zappy-zaa, yappy-yo, google-gum
Kuten kaikki pienet eläimet tarvitsi ravintoa pennuilleen
Varasti, huijasi ja valehteli selvitäkseen
Doodle-dum, diddle-die Doddle-diddle-doodle-dee
Zippy-zo, zippy-zay Zippy-zappy-zoopy-zee
Doodle, Doodle-dee
Laitetaan hieman väriä mukaan
Laakson kolme junttia Pösö, Pärskä ja Papu
Nämä kahjot ajoivat sankarimme pakosalle Ampuivat hännän irti kettukiväärillä
Tämä tyylikäs pieni kettu oli nokkela Kaivoi nopeasti kuin ADHD maaorava
Nyt sitä isännät vahtivat kuopalla, joka joskus oli mäki
Laulaen diddle-dee, daddle-dee, doddle-do doodle-dum
Sikäli kun minä sen tiedän ovat siellä vieläkin
Laulaen zippy-zee, zappy-za, yappy-yo...
Mitä oikein laulat, Pete?
Kunhan vain sepittelen lennossa.
Huonosti tehty laulu! Teit huonon laulun, Pete!
MÄYRIEN PIIKIVIKAIVOS (PAKOLAISLEIRI)
- Veimme kaiken. - Veivätkö ne kaiken?
Soitan sinulle takaisin, Pete.
Ne voivat olla missä vain nyt.
- Pahensimme vain asioita. - Ei olisi pitänyt tehdä tätä.
Sain idean.
En saa vieläkään signaalia. Onko kenelläkään kenttää?
En saa signaalia, mutta minulla on ongelma.
Paistakaa ankat. Hidastakaa kanojen kanssa. Olemme vähän etuajassa.
Ovatko omenat vielä käsittelemättä? Viipaloikaa ne ja viekää kylmiöön.
Voin kuvitella kuinka raskasta tämä on sinulle myös henkisesti.
- Eihän maailma siihen kaadu. - Kuinka nöyryyttävää menettää häntänsä...
Voisimmeko unohtaa koko jutun?
- Tämä on makeaa ja hyvää. - Onko totta, että olet luonnonlahjakkuus?
- Vastaa kysymykseen. - Luulisin, että totta.
Oikein. Mene pois, Agnes. Haluan puhua Kristoffersonin kanssa kahden.
- Hetkinen. Hän ei... - Ei sen väliä. Menen tuonne jutustelemaan.
Sain älynväläyksen eräästä mahtavasta jutusta, -
- mutta en voi tehdä sitä yksin. - Ei kiinnosta. - Kuuntele minua.
Ei kiitos. Teidän perheenne ketut ottavat tarpeettomia riskejä.
Vain, koska he uskaltavat tehdä sen. Niin uskallamme mekin.
- Olinko hieman töykeä Agnesille? - Olit.
Sanoin varmasti jotain sopimatonta. Puhun hänelle kohta.
- Mikä se älynväläyksesi on? - Pähkinänkuoressako?
Varastamme isäni hännän takaisin.
- Selvä on, päällikkö. - Aloitetaan.
Olitte lähellä joutua suureen onnettomuuteen -
hyväksyessänne päivälliskutsuni, mutta meillä taitaa...
Anteeksi. Minun kutsuni taisi kadota postissa.
Tietääkö kukaan, mistä tuo mäyrä puhuu?
Clive on oikeassa vakavasti ottaen. Anteeksi, M.
Meidän on ehkä syytä kiittää näitä kolmea tilallista yhdestä asiasta.
He muistuttivat meitä olemaan kiitollisia ja tietoisia toisistamme.
Sanon vielä kerran: tietoisia.
- Tämä ei tunnu turvalliselta. - Ei tämä olekaan sitä.
Sinun pitäisi ehkä pukea naamiosi nyt. Minulla ei ole moista, mutta muokkasin tätä sukkaa.
- Näytämme hyvältä. - Totta.
Missä pitäisit arvokasta häntää, jos keräilisit niitä?
- Luultavasti takanreunuksella. - Aivan. Hyvä. Mikä tämä tuoksu on?
Oletko maistanut rouva Pavun muskotti-inkivääri-omenapikkuleipiä?
En ole.
Ne ovat vielä lämpimiä.
Olimme väärässä. Se ei ole takanreunuksella.
Solmio.
- Mennään. - Odota, haluan tehdä enemmän.
- Hän on tuolla! - Ei hän näe.
Katsokaa toisianne. Olemme täällä.
Olen juonut jo liikaa ja oloni on tunteellinen, -
mutta sanon silti jotain, mitä kukaan ei halua myöntää, mutta se lienee silti totta.
Löimme heidät. Löimme ne tilalliset -
ja nyt syömme heidän paahdettua kanaansa, tirisevää ankkaansa, -
mehevää kalkkunaansa, hanhenmaksaansa...
- Minne pojat menivät? - Mitä? Minne?
- Ash? Kristofferson? - Pojat?
Voi kettu, miten hullua!
Tule, häivytään täältä! Missä me olemme? Missä? Mitä?
- Kristofferson? - Mitä minä taas kuulen, mitä tapahtuu?
Vai kuvittelenko vain?
Siideriä?
Jotain siideriin liittyvää tapahtui. Tuo oli vaarallista. Loukkaantuiko kukaan?
Loukkaannuimme kaikki! Koko piikivikaivokseni tuhoutui juuri.
- Omenamehua. Omenamehutulva. - Otetaan luku, valitkaa itsellenne pari.
- Minne pojat menivät? Ash? - Ash?
- Kristofferson? Ash? - Olen täällä!
- Ash! Kuka on parisi? - Kristofferson.
- Missä hän on? - En tiedä. - Mikset? - Hukkasin hänet.
- Hukkasit hänet? Missä te olitte? - Olin keittiössä...
- Yritimme löytää solmion. - Mistä sinä puhut?
- Se oli minun syytäni. - Voi ei!
Mistä sait tuon muskotti-inkivääri-omenakeksin ja miksi päässäsi on leikkirosvonaamio?
Menimme varastamaan häntääsi takaisin.
- Kristofferson! Kristofferson! - Kristofferson! Kristofferson!
Kääri tuo märkä, likainen otus sanomalehteen ja laita ilmastoituun laatikkoon.
Viemäristä pääsee ulos vain yhtä kautta, mutta kaivon kansi on kiinni ja sen päällä on auto.
Olemme siis lopullisesti jumissa täällä.
Oletko yhä sitä mieltä, että löimme heidät, Kettu?
Mäyrä on oikeassa. Tilalliset eivät lopeta, ennen kuin saavat minut kiinni.
Minun ei olisi pitänyt valehdella sinulle eikä repsahtaa varastamaan kanoja salaa.
Minun ei olisi pitänyt ärsyttää tilallisia niin paljon -
ja kettuilla heille. Nautin siitä, mutta minun ei olisi pitänyt tehdä sitä.
Nyt on vain yksi mahdollisuus.
Voisin antautua täytettäväksi heidän takanreunukselleen...
- Et tee mitään sellaista. - Kulta, he saattaisivat jättää muut henkiin.
Miksi sinun piti ajaa meidät tähän tilanteeseen?
Entä tiedä, mutta minulla on eräs teoria.
Minulla on pakko saada tuntea, että kaikki pitävät minua mahtavimpana, -
"Kekseliäänä Kettuna".
Jos kaikki eivät tyrmisty täysin, ihaile ja jopa hieman pelkää minua, -
en ole tyytyväinen itseeni.
Ketut ovat perinteisesti halunneet kosiskella vaaraa, saalistaa ja höynäyttää takaa-ajajia.
Siinä minä oikeasti olen hyvä.
- Luulen, että loppujen lopuksi olen vain... - Tiedän.
Olemme villieläimiä.
Olemme kai aina olleetkin.
Lupaan, että jos tekisin kaiken uudelleen, et joutuisi pettymään minuun.
Se oli muutenkin hauskempaa silloin, kun teimme sitä yhdessä.
- Rakastan sinua, Felicity. - Minäkin rakastan sinua, -
mutta minun ei olisi pitänyt mennä kanssasi naimisiin.
Olenko kertonut, kun kuulin ensi kerran sinusta?
- Ketunansassa. - Olimme tulilinjalla ja äitisi...
- kertoi olevansa raskaana. - Saisinko minä kertoa?
Minulla ei ollut aavistustakaan, miten selviäisimme pulasta, mutta sitten keksin:
- Mitä ketut tekevät parhaiten? - Kaivavat. - Varastat repliikkini.
Joten me kaivoimme, ja koko ajan, kun laitoin tassua toisen eteen kaapien maata ja kiviä -
äitisi kaivaessa hulluna vieressäni, mietin -
- mitä siitä pienestä pojasta tulee. - Tai tytöstä.
Aivan. Emmehän silloin vielä tienneet.
Ash, olen todella iloinen, että siitä tulit sinä.
Syy ei ole sinun, vaan minun.
Hyvästi.
Meidän pitäisi varmaankin jakaantua johonkin määrään ryhmiä -
ja alkaa tehdä jotain, eikö niin?
Saisinko lasillisen vettä?
Anteeksi?
Kristofferson? Huhuu?
Kuuletko meitä?
- Kristofferson? - He nappasivat pojan.
Hänet halutaan vaihtaa isään.
Miksi he kirjoittivat lehdistä leikatuilla kirjaimilla?
Jotteivät paljastuisi. Ai niin, miksi he sitten laittoivat nimensä alle?
Mehän sitä paitsi tiedämme, keitä he ovat.
Herra Kettu, poikanne on meillä.
- Jos haluatte vielä nähdä hänet elossa... - Kaappasitte väärän ketun.
Minä olen hänen poikansa.
Huomaan yhdennäköisyyden.
- Mikä tuo oli? - Apua!
Älä viitsi, lopeta!
Katsohan tyttöä!
Näytät yhä yhtä hyvältä kuin paahtovanukas.
Flirttaileeko psykoottinen rotta minulle?
Ash!
Anteeksi, saanko liittyä seuraan?
Poika on lukittu asekaapin päällä olevaan omenalaatikkoon -
Pavun lisärakennuksen ullakolla.
Olisitko kertonut, jos en olisi tappanut sinua?
En ikinä.
Kaikki nämä hukkaan heitetyt vuodet.
Mitä sinä etsit, Rotta?
Hän yrittää sanoa jotain, isä.
Siideriä.
Ole hyvä, Rotta.
Lasillinen Pavun hienointa salaista siideriä.
Kuin sulaa kultaa.
Hän vapautti itsensä.
Vapahdus? Varmasti.
Lopulta hän on vain yksi kuollut rotta kiinalaisen ravintolan takana olevassa jäteastiassa.
Hän sekosi.
Niin teki.
Itsemurhatehtäväni on peruttu, korvaamme sen kaikki-tai-ei-mitään-pelastustehtävällä.
Olen tavallaan iloinen että tulva keskeytti meidät, koska maljapuheeni oli huono.
Aloitan alusta.
Kun katson pöytäseuruetta hienon juhla-aterian parissa, -
näen kaksi loistavaa asianajajaa, ammattitaitoisen lastenlääkärin, -
loistavan kokin, osaavan kiinteistönvälittäjän, erinomaisen räätälin ja kirjanpitäjän, -
lahjakkaan muusikon, taitavan kalastajan ja mahdollisesti nykyajan parhaan maisemataiteilijan.
Jotkut teistä saattavat jopa lukea kolumnejani. Epäilen sitä kylläkin.
Näen myös huoneen täynnä villieläimiä.
Villieläimiä todellisine luonteineen ja puhtaine kykyineen.
Villieläimiä, joiden latinalaiset nimet kertovat jotain meidän DNA:sta.
Jokaisella on omat lajilleen ominaiset vahvuudet ja heikkoudet.
Joka tapauksessa kaikki eroavaisuudet keskuudessamme -
saattavat antaa hiukan toivoa veljenpoikani pelastamiseksi, -
ja voin hyvittää sen, että järjestin meidät tähän hulluuteen.
En tiedä, se on vain ajatus. Kiitos kun kuuntelitte.
Kippis.
Syödään!
Leikin vain hänen mukanaan.
Liityttekö mukaan?
Minä liityn.
- Hyvä on. - Kiitos.
Aloitetaan suunnittelu. Kuka osaa pikakirjoituksen?
Hienoa. Linda, Lutra Lutra! Onko sinulla kuivaa paperia?
Tässä tulee. Myyrä, Talpa Europea. Mitä osaat?
- Näen pimeässä. - Uskomatonta, sille on käyttöä. Linda?
- Kani, Oryctolagus Cuniculus. - Olen nopea.
- Varmasti olet. Majava, Castor Fiber. - Voin pureskella puuta.
- Uskomatonta! Mäyrä, Meles Meles! - Tuhoamisen asiantuntija.
- Mitä? Mistä lähtien? - Räjähdykset, liekit, polttaminen!
- Tuhoamisen asiantuntija! Linda? - Sain sen.
- Lumikko, Mustela Nivalis! - Lopeta huutaminen!
Ash, kokoa lapsista jonkinlainen KP-yksikkö pitämään viemäri puhtaana.
- Siisteys nostaa moraalia. - Hoituu. Mikä on KP?
Se taitaa tarkoittaa talonmiehiä.
Hei! Täällä.
Haluan tulla mukaan, haluan taistella.
Hyvä. Microtus Pennsylvanicus!
En saanut työtä tai latinalaista nimeä. Mikä minun vahvuuteni on?
Kuulehan, olet Kylie. Olet uskomattoman mukava kaveri.
Tehtäväsi on oikeastaan vain olla käytettävissä.
En tiedä latinalaista nimeäsi. Opossumeita ei tainnut olla antiikin Roomassa.
- Se on mahtava. Missä me olemme? - Tässä.
Maalaa x siihen.
Hyvät tilalliset, Pösö, Pärskä ja Papu. Minun on hyväksyttävä ehtonne.
Siirtäkää auto ja avatkaa viemäriputkeen johtava kulkuaukon kansi -
suutarin kaupan vierestä ja tavatkaa minut siellä tänään 10:00.
Vaihdan itseni pojan turvalliseen paluuseen.
Sydämellisesti, herra Kettu.
Miksi se kirjoitti lehdestä leikatuilla kirjaimilla?
En tiedä, mutta sinä teit samoin.
En luota tähän kaveriin. Aseta väijytys.
Synkronoikaa kellonne. Aika on nyt 9:45.
Laittakaa nämä rosvonaamiot päähänne.
MESTARISUUNNITELMA B
- Toitteko pojan? - Tietenkin toimme.
Sano jotain, poika!
Anteeksi? Anteeksi?
Älä viitsi, tuo ei kuulosta yhtään häneltä. Tuo oli elokuvasta Amatöörin yö Dixiessä.
Mitä kettua hän polttaa?
Etkö parempaan pysty, herra Kettu?
28 männynkäpyä ammuttu. 22 kohteeseen osuttu.
- Seuraava vaihe. - Kyllä, herra.
Isä on tulessa.
- Kettu, sinun vuorosi. - Olemme valmiita.
Etsin hänet ja tuon takaisin.
Tiedän sen. Yhdistän!
- Pelkäätkö susia? - En.
- Minulla on susifobia. - Minulla on ukkosfobia.
- Miksi? Se on typerää. - Minä en pidä neuloista.
Mistä siihen ilmaannuit? Kuinka pääsit sivuvaunuun?
Luulen pian sekoavani.
Huomasin moottoripyöräilevän ketun pienemmän ketun kanssa...
Sivuvaunussa oleva näyttää opossumilta. He ajavat pohjoiseen tietä 7.
Miltäs se kuulostaa?
Red, tässä Risto Papu. Tule takaisin tänne -
ja nouda meidät mahdollisimman pian.
- Kylie, onko sinulla luottokorttia? - Toki.
Tätä juuri tarkoitin, että olet hyvä olla...
Titaani-kortti? Kuinka ketussa sinä tämän saat?
Maksan laskuni ajoissa. Minulla on aina ollut hyvä luottoluokitus.
- Tulkaa. - Odota hetki.
Mikä tuo vihellys ja naksutus -juttu on?
Mitä tarkoitat? Se on tavaramerkkini.
- Anna mustikka. - Mitä?
Mustikka. Unohditko mustikat?
Mainitsin siitä. Kirjoitin sen tassuusi.
Se on kirjoitettu...
- Mitä tuo valkoinen on suun ympärillä? - Luulen, että se syö saippuaa.
KÄYTETÄÄN KROONISEEN VESIKAUHUUN
- Se ei ole saippuaa. - Miksi sillä on tuota kuplivaa...
Sillä on vesikauhu. Olen kuullut tästä beaglesta.
Menkää te edeltä sillä välin, kun häiritsen sitä.
Kuka? Mitä?
Minä mahdun siitä läpi.
- Haluatko tietää miksi? - Miksi?
Koska olen pieni.
Anna kengännauhasi.
Minä tässä. Tulin pelastamaan sinut.
- En ole varma, mitä siitä pitäisi ajatella. - En ihmettele.
Voisitko opettaa karatea pikaisesti?
Hyvä on. Seiso näin.
Nouse päkiöidesi varaan ja sulje silmäsi.
Painat vähemmän kuin leipäviipale.
Huomaan, että silmissäsi on hellyyttä, eikö vain? Kyllä, olen oikeassa.
Kerrataanpa tekniikan menetelmät: hyppy, pyörähdys ja laskeutuminen.
Hyvä poika. Hieman yksinäinen ehkä, mutta hirvittävän suloinen.
Onko nimesi Spitz? Se on saksaa, eikö vain?
Nyt alkeellinen versio pyörremyrskypotkusta.
Ensin otat vauhtia, jota tietenkään en voi tehdä nyt.
Kun lähestyt kohdetta, nojaa ja iske kohdetta päin.
Pidä käpälä auki ja suorassa, ja vedä se heti takaisin. Takaisinveto on tärkeää.
Veto taaksepäin luo iskuvoiman.
Selvän teki.
Minä vain isken lukon irti.
Hän aikoo tehdä sen.
Sinähän olet söpö kuin...
Luulin, ettei beagleja saa katsoa silmiin.
- Osuitko lukkoon? - Voi ei.
Kristofferson? Kristofferson!
Olen kunnossa.
- Olen kunnossa. - Olen pahoillani.
Ei se mitään. Yritit vain avata häkin.
Tarkoitan, että olen pahoillani...
Tarkoitat aiempaa. Anteeksipyyntöä, jota en koskaan saanut.
Aivan. Olen ärtyisä.
Syljeskelen. Herään väärällä jalalla. Olen vain -
erilainen, kai.
Se ei kuitenkaan toistu.
Kristofferson, olen pahoillani.
Ei se mitään.
Heitä kengännauha, kiitos.
Oletko kunnossa?
Hän käyttää sitä.
Traktorinne repivät puuni maasta. Joukkonne jahtasivat perhettäni.
Asemiehenne kaappasivat veljenpoikani. Rottanne loukkasi vaimoani -
ja sinä ammuit häntäni irti.
En lähde täältä ilman kravattiasi.
Tappakaa se!
Voisimme oikeastaan häipyä. Mihin pysäköinkään?
Painan vähemmän kuin leipäviipale.
- Mitä? Ash? - Palaan pian.
Väistä koppareita, vältä polttajia, hyppää korin yli -
ja lyö setrikeppi pois kiveltä!
Käy kiinni!
Ash, se oli puhtaan villiä eläinhulluutta.
Olet urheilija.
Vedä tämä rosvonaamio päähäsi.
Ajolasit!
Aiotko sinä...
Voihan kettu!
Pete, tuohan tikapuut.
Valmiina. Tölkkini nappasi juuri korkeataajuisen lähetyksen.
He taitavat olla kotimatkalla!
- Älä katso taaksepäin. - Mitä?
Mistä se tuli?
Mistä oikein tulit?
Mitä teet täällä?
Canis lupus!
Vulpes vulpes!
Se ei taida puhua suomea tai latinaa.
Pensez-vous que I'hiver sera rude?
Kysyin, ounasteleeko se kylmää talvea.
Se ei näytä tietävän.
Minä pelkään susia!
Kuinka kaunis eläin.
- Toivottakaa sille onnea, pojat. - Onnea matkaan.
KOLME PÄIVÄÄ MYÖHEMMIN (KAKSI JA PUOLI KETUN VIIKKOA)
Nämä kolme, mielestäni pakkomielteistä tilallista, -
ovat varmoja, että kyseinen kettu ilmestyy uudelleen paikalle.
- Miksi? - Koska ketut eivät elä viemäreissä.
- Ne ovat pakolaisia. - Siellähän voi syödä vain...
- Roskia! - Varsin vähän niitäkin.
Kiitos, tilalliset. Tämä on kanava 12, olen Dan Peabody.
- Mistä on kyse? - Nielurisat ovat hieman turvonneet.
- Onko se vakavaa? - Ei, toivottavasti voimme poistaa ne.
- Minulla on nälkä. - Ota hieman vettä. Tässä.
Pidän kävelemisestä.
TUTKIVA KETTU KIRJOITTANUT KEKSELIÄS KETTU
Kullannuput?
- Minne menemme? Harjoittelimme meditaatiota. - Kukaan ei tiedä.
Olkaa varovaisia. Katsotaanpa. Minneköhän tämä johtaa?
- Se on saastainen. - Tarttukaa tiukasti kiinni.
- Tämän on parasta olla hyvää. - Taidankin nähdä -
pienen valonjuovan. Mikä tämä on?
- Onko se ovi? - Olet surkea näyttelijä, Kettu.
Haistatteko jotain? Onko tuo freonikaasua?
Avaan tämän luukun ja katson, onko tuolla mitään.
Tuskin siellä mitään on. Lisää viemäreitä vain.
- Eikö olisikin yllättävää... - Avaa se!
Katsokaa! Täällähän on valtavan iso ruokakauppa!
Ja se suljetaan varhain viikonloppuisin.
Sinä todellakin olet "kekseliäs kettu".
Yritän parhaani. Ottakaa ruokaa kaikille ja muistakaa, -
että kanit ovat kasvissyöjiä, eivätkä mäyrät ilmeisesti voi syödä saksanpähkinöitä.
Kristoffersonin isän keuhkotulehdus on paranemaan päin, joten hän palannee pian kotiin.
Hänen isänsä soitti minulle ja kertoi puhuneensa jo näädälle kiinteistöistä -
- viemäriverkostossamme. - Nyt onkin aika ostaa.
Ymmärsin. Onko tuo tavaramerkkisi?
Olen taas raskaana.
Taidamme molemmat hehkua.
Pidä taas maljapuhe, isä.
Hyvä on.
Katsotaanpa.
Kettujen sanotaan olevan hieman allergisia linolille.
Tassuille se on silti viileää. Kokeilkaapa.
Häntäni pitäisi kuulemma kuivapestä kahdesti kuussa, -
mutta nyt sen voi kiinnittää helposti. Näettekö?
Puumme ei kuulemma kasva ikinä takaisin.
Jonain päivänä jotain kuitenkin kasvaa.
Nämä murot on tehty keinotekoisesta hanhesta, -
ja nämä ovat jalostetun kyyhkyn sisälmyksiä. Jopa omenatkin näyttävät väärältä.
Niissä on kuitenkin tähtiä.
Haluan siis sanoa, että tänään me syömme yhdessä, -
ja jopa tässä vähemmän imartelevassa valaistuksessa -
te olette epäilyksettä viisi ja puoli -
hienointa villieläintä, jotka olen elämässäni tavannut.
Kohottakaamme siis tölkkimme.
Meidän selviytymisellemme.
Mitä piditte?
Se oli hieno maljapuhe.
PÖSON, PÄRSKÄN JA PAVUN KANSAINVÄLINEN RUOKAKAUPPA
KEKSELIÄS KETTU PERUSTUU ROALD DAHLIN KIRJAAN